![<span data-lab-font_weight="font-weight-black" class="font-weight-black m-font-weight-black">BORGERLIG AVTALE: </span>Her signerer Kristelig Folkepartis Billy Taranger plattformen for den neste firårsperioden. Til venstre Randi Eng (Pensjonistpartiet), til høyre Ulf Erik Knudsen (Frp).](https://image.drm24.no/270386.webp?imageId=270386&x=0.00&y=0.00&cropw=100.00&croph=100.00&width=960&height=644&format=jpg)
Samarbeidserklæringen bør gi mulighet for en konstruktiv debatt om Drammens fremtid
KOMMENTAR: Først av alt må jeg gi de fire nye
posisjonspartiene i Drammen honnør for å ha gjennomført forhandlingene om en
politisk samarbeidserklæring for de neste fire på en eksemplarisk måte. Innholdet i avtalen peker fremover og legger
ikke opp til omkamper. Det er bra.
Uten støy og unødvendige lekkasjer og
rykter( til fortvilelse for noen i pressen) har partiene kommet frem til en
erklæring der det ser ut til at ingen har måttet svelge noen store kameler.
Riktignok betyr dette at erklæringen er
blitt i lengste laget og noe vel ordrik i enkelte passasjer. Ord som
«Handlingsplaner» og «skal legges til rette for» betyr i virkeligheten at de
reelle politiske dragkampene vil komme
senere. På enkelte saksområder er det selvfølgelig fortsatt reell politisk
uenighet mellom de fire samarbeidspartiene, men hele grunntonen i avtalen
lover, etter min mening, godt for det politisk arbeidet blant flertallet i
Drammenspolitikken i de neste fire årene.
Under noen av de litt ulne formuleringene i samarbeidserklæringen ligger det nok retningsendring til å skape politisk debatt
Trygg økonomisk styring, eldrepolitikk,
skole- og utdanning og integrering er de tydeligste prioriterte områdene i
erklæringen. Helt i tråd med de fire partienes lovnader i valgkampen.
At Drammen går fra å skulle bli «den
grønneste kommunen i landet» til «å bli grønnere» og at de fire partiene vil
revurdere samarbeidet i Buskerudbyen, dersom det ikke et mulig å få
forhandlinger med regjeringen om det forslaget til byvekstavtale som et sendt inn, er heller ikke noen bomber.
Ei heller at de fire partiene vil åpne for
private løsninger i eldreomsorgen., og eventuelt slippe til flere friskoler.
Skremselsropene i valgkampen fra de
daværende flertallspartiene om at et nytt flertallssamarbeid, der Frp måtte
inngå, ville rasere Drammen, ser jeg likevel ikke den helt store faren for.
Dette vil nok likevel ikke hindre
opposisjonspartiene å hevde at innholdet i erklæringen vil føre Drammen på gale
veier. Dette er de selvfølgelig i sin fulle rett
til, og under noen av de litt ulne
formuleringene i samarbeidserklæringen ligger det nok retningsendring til å
skape politisk debatt.
Håpet er imidlertid at vi i de neste fire
årene ikke vil oppleve det uverdige spillet og de uverdige personkonfliktene
som har utspilt seg i inneværende periode. Nå gjelder det først og fremst å
gjenopprette tilliten til, og troen på, politikerne og det politiske systemet i
Drammen.
Med
et edruelig blikk på innholdet i den samarbeidserklæringen som er lagt frem bør
det være mulig å få til en konstruktiv og god debatt om hvordan vi ønsker at
Drammen skal utvikle seg i årene fremover.